Mr Tulkinghorn havde måske ikke mange venner.
Eller nogen slægtninge i hele verden.
Men en myrdet mand er spændende, mr Snagsby.
For høj og lav.
Meget høj.
Og meget lav.
Meget lav.
Man tror ikke, at sir Leicester Dedlock og bedstefår Smallweed
hare noget tilfælles, vel mr Snagsby?
De brugte den samme advokat.
Hvorfor ikke?
Er vi ikke alle lige i lovens øjne?
Nej, det er vi ikke, mr Snagsby.
Der er hun.
Hun maser sig igennem.
Der er mademoiselle, mr Bucket.
Goddag, min skønne.
En sørgelig sag, ikke?
Find en passende grimasse.
Sådan, ja.
Du er smuk.
Tak, mr Snagsby.
Hun ser herop, mr Bucket.
Hun har gode minder om rummet her.
Var det fængsel og tvangsarbejde, han lovede hende?
Og han sagde det ikke i spøg?
Det, jeg siger, mener jeg. Det, jeg truer med, gør jeg.
Det var hans ord, mr Bucket.
Og nær hans sidste, mr Snagsby.
Jeg skal absolut over.
Hun er på vej.
Hun følger vognene.
Den sidste ære ved gravstedet. Meget passende.
Væk!
Heksekoste!
Hold mig, Judy.
Sæt mig ned.
Papirerne er mine.
Vigtige.
Lad mig komme ind.
Det er mine penge. Mine!
Mine penge!
Mine penge.
Det er mine penge!
Lukker De den gamle mand ind, når De går, mr Snagsby?
Jeg kan glimrende afhøre ham her.
Skal De arrestere nogen-
om jeg må spørge, mr Bucket?
Ja, naturligvis.
De har været hjælpsom, mr Snagsby.
Åh.
Tak.
Ikke længe nu.
Det er en slem historie.
Squod fortalte det. Han var næsten for omtumlet til at forstå det.
Vi kan ikke tro det. - Heller ikke jeg.
Men samtidig er jeg her.
Jeg er her for mord.
Miss Summerson-
det er ikke et sted til besøg af en dame.
Kan De gøre godt med den?
Tak, mr George.
Tak, miss.
Phil Squod havde ingen ret til at gå til Dem.
Han havde ikke fået ordrer af mig.
Han gjorde det rigtige.
Han sagde, at De afviser advokathjælp.
Er det sandt?
Jeg er ikke vild med deres slags.
Det er vi enige om, mr Jarndyce?
Jo, men her...
Nogen skal føre sagen, mr George.
Det er simpelt, miss.
Jeg sagde det samme til mr Bucket og dommerne:
Jeg er så uskyldig i denne sag, som De selv er.
De kendsgerninger, der er forelagt om mig, er sande.
Mere ved jeg ikke.
Og det er sandheden.
Den holder jeg mig til.
Hvad kan jeg ellers gøre?
Sandheden er ikke nok. - Mener De det?
Jeg sætter min lidt til den, fremfor at lade en advokat sno sig-
som de gør, når en skyldig skal gå fri.
De kan blive hængt.
Jeg vil hellere hænges på min måde.
Hvilke beviser er der mod Dem?
Altså, miss...
Så vidt jeg ved-
er det gode beviser.
Fra mr Buckets synspunkt.
Det er almindeligt kendt, at jeg afskyede mr Tulkinghorn.
Så...
Det er bevis nok til mr Bucket.
100 guineas er belønningen for Tulkinghorns morder.
Udlovet af sir Leicester Dedlock.
Mr Bucket-
har kig på de 100 guineas.
Det siger han selv.
Så, mand.
De må lytte til fornuft.
Han kan vel selv vælge-
på min skydebane-
blandt de affyrede pistoler, ikke?
Har De familie, vi kan tilkalde?
Nogen som helst?
Nej, miss Summerson. Ingen.
Ingen til at vanæres af mig.
Lady Dedlock er ikke hjemme til aften?
Hun besøger venner i Sussex.
For luftens skyld.
Det er hun tit?
Inviteret ud? - Ja.
Ikke sært, en kvinde som hende.
Så smuk og elegant.
Pynter, hvor end hun går.
Hvor høj er De?
1,88? - 1,90.
Har De siddet model?
Nej.
Med Deres fysik? Det burde De.
En skulptør ville nok betale godt-
for at tegne Dem til stenen.
Har fruen et godt humør?
Tåleligt.
Ikke så godt for tiden, faktisk.
Godt helbred?
Ikke for tiden.
Hovedpiner. Besvimet et par gange.
Oprørt på grund af mordet?
Det begyndte førend det.
Men værre siden?
Nej, det mener jeg ikke.
Har De nyt, inspektør?
Jeg har en besked til Dem, sir.
Er sagen afsluttet? - Det har med sagen at gøre.
Sir Leicester Dedlock, baronet...
...jeg må forberede Dem på en række kendsgerninger-
...som vil chokere Dem.
Men De er en gentleman.
Og jeg ved, hvad en sådan formår.
En gentleman kan håndtere et chok-
stærkt og besindigt.
En gentleman kan modstå ethvert slag.
Nuvel, sir Leicester.
Lad Dem ikke bekymre om ting, der kommer til mit kendskab.
Jeg ved så meget om folk, høj som lav-
at flere informationer ikke betyder spor.
Det er mit arbejde at vide ting.
Vær ikke urolig ved tanken om-
at jeg har viden om Deres familie, De ikke selv har.
Fortsæt.
Lady Dedlock... - Stop!
Vær forsigtig.
Jeg må sige Dem, at før han blev dræbt-
mistænkte mr Tulkinghorn lady Dedlock.
Hvad han først havde tænkt på, ved jeg ikke.
Men jeg ved, at han opdagede-
at lady Dedlock havde en elsker før Dem.
En elsker, der burde have været hendes ægtemand.
Burde have været hendes ægtemand.
Der var og er et barn.
Mr Tulkinghorn opdagede også, at efter manden døde i stor nød-
besøgte lady Dedlock hans logi og grav i hemmelighed.
Hun forklædte sig i en tjenestepiges kjole.
Mr Tulkinghorn var stadig på sporet.
Var stadig ved at tælle fruens synder sammen, om De vil-
da han døde.
Jeg mener, at han skulle til at fortælle Dem, hvad han vidste-
og at Deres kone var informeret.
Han blev skudt, men havde ellers sagt det næste morgen.
Mr Tulkinghorn var gådefuld, men som advokat havde han noter.
Hvornår og hvor og hvorfor.
Jeg har benyttet huset under min efterforskning.
Fremlægger De det her for Lady Dedlock, og hun benægter alt-
må De sige, at slaget er tabt.
Jeg ved det hele.
Sir Leicester Dedlock, der er mere, De skal vide.
Det er breve fra Deres kone til hendes elsker.
De var i mr Tulkinghorns varetægt og nu min.
Men jeg tror ikke, Deres advokat for alvor ejede Dem.
En nærig mand.
Manden, der fandt dem, vil tale med Dem.
Han vil have betaling.
Han beder om 500 pund.
Det er måden at dysse det ned på.
Jeg kunne prøve 250 for Dem.
Jeg gør mit bedste.
Det er min pligt.
Vrøvl og sludder, George!
Man bliver skør af at høre på dig.
Aldrig har jeg skammet mig sådan over en mands dårskab.
Advokater? Snup et dusin, hvis den gode herre anbefaler det.
Det giver mening, George. Lad hende overbevise dig.
Overbevise? Det kan man ikke.
Der sidder han. Så egenrådig en mand-
som nogensinde har røvet et menneske for tålmodighed.
Kender jeg ham ikke?
Kender jeg dig ikke, George?
Er du anderledes efter alle de år? Nej, ikke du.
Jeg har opgivet at tale med dig for mange år siden.
Hvad er ideen?
Sådan ser jeg det, mrs Bagnet.
Jeg må gøre det på min måde.
Vil du have lidt mad?
Ja, mange tak.
Vil du? Det overrasker mig.
Du vil da hellere sulte på din egen måde.
Egensindet og genstridig.
Dit stædige æsel af en mand.
Jeg tvinger dig. Vent og se.
Sir Leicester, lad mig sende bud efter lægen.
Det burde De, sir.
De har det ikke godt.
Det er tåbeligt andet, sir.
Og lady Dedlock burde hentes. Det er kun et par timer væk.
Nej, alt er det samme.
Intet er forandret.
Sir Leicester, hør nu.
Min kones aftaler skal ikke ændres. Det er unødvendigt.
Vær venlig...
Gå, mrs Rouncewell.
Vi tre har kendt hinanden længe.
George og min mand har arbejdet sammen i 20 år.
Der var aldrig en udstationering, hvor jeg ikke fulgte-
så vi er nærmest slægtninge.
Hvorfor George aldrig giftede sig er et mysterium-
med tanke på hans udseende og karakter.
Men det var mig, der kom tættest-
på en kones tætte bånd med George.
Kærlig bånd, mrs Rouncewell, på vores facon.
På passende vis, hvad end De har hørt om militærlivet.
Ting blev fortalt, som jeg ikke kunne glemme.
Jeg gemte på dem, uden at han vidste det.
Hvis jeg lokkede noget ud af ham-
som en kvinde kan, hvis hun vil...
Hvis jeg skammede mig-
eller følte, jeg burde skamme mig-
så takker jeg Gud for, at jeg listede ting ud af ham.
Sådan en mand har brug for hjælp.
Mere end han synes, han fortjener.
Jeg lader ham ikke give op.
Jeg er vel ikke for grov, mrs Rouncewell?
De er vant til mere fornemme folk.
Har De fundet min søn til mig?
Gud velsigne Dem.
Og De fortæller ham, at han har brug for en advokat?
De tvinger ham?
Efter at have postet brevene, gik hun tilbage til sit logi.
Hun talte ikke med nogen. Meget privat, siger naboerne.
Altid smukt klædt, siger de.
Stop.
Det var en lille pistol, der dræbte mr Tulkinghorn.
Jeg tilkalder dig, når det er. - Ja, frue.
Er der sket noget?
Har du noget at fortælle?
Det kom i morges.
Jeg må fortælle dig...
Jeg kender til-
nogle andre breve.
En mand ved navn Hawdon.
Og barnet.
Tulkinghorn...
...ville fortælle mig det.
Hvis-
han ikke var...
...død, Honoria.
Jeg har ofte ønsket...
...at et dødeligt slag skulle fjerne ham fra mig.
Nu er han død.
Men han lader mig ikke slippe.
Han jager mig i graven.
Honoria.
Tro mig, jeg...
Jeg slog ham ikke ihjel.
Der er jeg aldeles uskyldig.
Men du må ikke tro...
...andet godt om mig.
Resten, som du har hørt...
...er sandt.
Hvorfor?
Vil du...
...lade mig være alene lidt?
Hvis du har nogen...
...spørgsmål.
Honoria? - Nej.
Vær god.
En lille stund for mig selv.
Åh.
Vil du...
...have lidt hjælp?
Da du havde skudt Tulkinghorn, følte du dig sikker.
Du troede, du slap godt fra det, fordi jeg anholdt George.
Du skulle være stoppet der, men du var grådig.
Du tænkte sådan her.
Hvis en uskyldig skal hænges for mordet, kan jeg så ikke vælge?
Og du vidste straks, hvem det skulle være, ikke?
Med mr Tulkinghorn død, hvem hader du så mest i verden?
Udelukkende fordi du var jaloux og følte dig forurettet.
Men det var rigeligt, ikke?
Lady Dedlock skulle hænges.
Søde hævn, to gange.
Fruen.
Den smukke frue.
En bedrager, en svindler.
Du er ligeglad, hvad du siger om lady Dedlock, ikke?
Eller hvem der hører det?
Endda sir Leicester Dedlock!
Den store mand. Netop.
Superb. Han er en idiot.
Hun snød ham godt og grundigt.
Se dog dig.
Stakkels barn, jeg ynkes over dig.
Men jeg afskyr dig!
Men du benægter ikke, hvad du har gjort ved mr Tulkinghorn?
Lady Dedlock?
Jeg spytter på de navne!
Få hende ud herfra.
Nej. Nej.
Nej! Nej.
Nej!
Bare rolig, sir Leicester, hun bliver dømt.
Jeg har intet hjem.
Jeg skal ikke ulejlige dig mere.
Må du, i din retfærdige harme-
glemme den uværdige kvinde-
på hvem du spildte din rigelige hengivenhed.
Find hende.
Find hende!
Åh, Esther.
Jeg kom for at vække dig.
Det var ikke dig. Noget...
Var det torden?
Jeg er da ikke bange for torden.
Esther...
Der er en, der vil tale med dig.
Det er vigtigt.
Vil du klæde dig på?
Hvad er klokken?
Lidt over to, tror jeg.
Han vil have dig med på en rejse.
Esther...
Det drejer sig om din mor.
Men om han kender sandheden om dig og lady Dedlock...
Han er...
...en politibetjent.
Vi må tage fruens mentale tilstand i betragtning.
Lad os finde hende i live.
Jeg vil gerne have en med, som hun stoler på og holder af.
Hun føler sig måske truet af en fremmed som mig.
Og så udgør hun en stor fare for sig selv.
Kom så!
Hvad kan De fortælle om dette lommetørklæde?
Det har Deres initialer.
Jeg fandt det i lady Dedlocks soveværelse.
Bagest i en skuffe med handsker.
Skjult, ville jeg mene.
Jeg vidste ikke, hun havde det.
Jeg brugte det til at lægge over en kvindes døde barn.
Men jeg husker, at min...
Lady Dedlock besøgte familien, mens jeg var syg.
De bor nær Bleak House.
Et minde.
Er du træt? - Nej. Undskyld.
Jeg forestillede mig ikke så megen elendighed.
Jeg troede, jeg var stærkere.
Kan De fortsætte?
Ja, inspektør, det kan jeg godt.
Jeg går hen, hvor De ønsker-
og ser det, der må ses.
Jeg tror bestemt, hun er i live.
Og jeg tror ikke, hun skjuler sig i London.
Så hvor end hun er, er hun flere timer foran os.
Vi spiser morgenmad, skifter heste og lægger en ny kurs.
Du plejede at bære...
...min reservepistol.
På... På...
...Chesney Wold.
Som... som dreng.
Ikke? - Jo, sir.
Mange gange.
Et sikkert...
...par...
...hæn... hænder.
Jeg håber det, sir.
James...
Er De træt?
Vil De ligge lidt ned?
Min...
Min frue?
Min... frue?
Intet nyt endnu, sir Leicester.
I er...
...vidner.
Jer begge.
Hvis nu jeg...
...får tilbagefald.
Ude af stand til... at tale...
Eller... skrive.
Fuld...
...tilgivelse.
In... intet er ændret.
Jeg...
Jeg er... ved mine fulde fem...
...og har hukommelse.
In... intet...
...er... er... ændret.
F... fu...
Fuld... tilgivelse.
Hvor gik hun hen?
Jo, altså, sir...
Signalementet passer. Hun var her kl. 10 i morges.
Ejerens kone lagde mærke til hendes kjole. En fornem kjole.
Var hun komme til skade? Syg?
Mærkelig, sagde de.
Jeg vil ikke have fornemme mennesker her.
Det har jeg sagt før.
Men hun var her, ikke? - Det er sjovt.
De kan ikke lade stedet være.
Hun har været her.
Hvis min mand vil lade mig tale... - Du får brækket nakken!
Vær nu rar.
I får ikke problemer.
Hjælp os.
Vil I ikke?
Hun var her. For to-tre timer siden.
Jeg kom for at få lidt mad.
Hun talte med Jenny.
Hvor er Jenny?
Rejst til London.
Men hvad...
...sagde damen til Jenny?
Ikke meget.
Om Jenny kunne huske, at hun var her og betalte penge-
for Deres lommetørklæde, og om De var på Bleak House nu?
Det var De ikke, sagde Jenny.
Hun hvilede sig lidt her.
Tog hun med Jenny?
Hvor tog hun hen?
De gik hver sin vej.
Hun tog altså vejen mod nord?
De gik hver sin vej. Ikke mere!
Må jeg spørge Lizzie, hvordan damen så ud?
Sig det.
Hun ser skidt ud.
Bleg.
Meget dårlig.
Var hun svimmel? - Svag.
Hvad med mad?
Hun fik lidt vand.
Jenny gav hende brød og te, men hun fik næsten ingenting.
Og da hun gik...
...alene...
Vær nu venlig.
Kan du ikke sige hvorhen?
Nord.
Hun gik nordpå.
Miss Summerson?
Er De vågen, miss Summerson?
Undskyld mit udseende.
Min frakke vejer som mursten med alt det vand.
De gør, hvad de kan, i den korte tid, vi har.
De har ny information?
Har De ikke?
Kendsgerninger og sladder, miss Summerson.
Sagen er...
Jeg har tabt sporet.
Det forsvandt for to stop siden.
Det kan ske i en eftersøgning, før man finder det igen.
Men det er ikke dukket op.
Jeg har mistet hende.
Og en anden ting.
Om tøj, miss Summerson.
Vi har forfulgt et sæt tøj.
Et sæt dametøj.
En dames kjole. En dames frakke. En dames hat.
Tøjet gik mod nord, som teglbrænderen sagde.
Vi fandt det næsten, men nu er det altså forsvundet igen.
Lady Dedlock. Sig lady Dedlock.
Lady Dedlock og hendes tøj er ikke det samme, Miss Summerson.
Kan De ikke se, hvad der er sket?
Lady Dedlock og teglbrænderens kone byttede tøj i hytten.
Vi er fulgt efter tøjet, men Jenny har det på.
Jenny er hjemme igen nu.
Der var noget galt!
Havde jeg bare tilbudt dem penge.
Sir Leicester gav mig endda penge.
Hun må have stjålet noget.
Jeg har fordomme, ser De.
Jeg bruger magt om nødvendigt.
Men at betale de bøller...
Jeg lavede en fejl i skyndingen.
Jeg undskylder, miss Summerson.
Det behøves ikke.
Vi må ikke spilde tiden, hvis min...
...hvis min mors liv skal reddes.
Må jeg håbe?
Kan De give mig grund dertil?
Jeg tror, at lady Dedlock tog tilbage til London.
Nej, ikke tilbage til sir Leicester.
I lånte klude og den sindstilstand?
Men hun har et mål. Det kan jeg mærke. Og De?
Jeg må starte forfra.
Gå igennem alle udsagn.
Gå tilbage til alle de ringe steder.
Vil De hjem? De burde hvile Dem.
Jeg bliver, til vi finder hende.
Det gør vi måske aldrig.
Så indtil De giver op.
Kom så, knægt.
Stop.
Gør plads til damen. Kom nu.
Esther, dette brev-
brev leveret til huset sent i går.
Ingen så, hvem der afleverede det.
Det bankede på døren, og jeg åbnede.
Brevet sad i spænd, og det faldt ned for mine fødder.
Det er...
...adresseret til dig, Esther.
Men du vil forstå, hvorfor jeg læste det straks.
Efter dig tænkte jeg kun på en.
Jeg vidste, brevet var fra hende.
Min kære.
Jeg har gjort alt for at blive væk.
Jeg bliver snart glemt-
og på den måde vanære min mand mindst muligt.
Jeg har intet, der kan afsløre mig.
Jeg er gået langt-
og i mange timer-
og jeg ved, at jeg snart må dø.
Jeg lægger mig ned på et sted...
...hvis jeg når så langt...
...som ofte er i mine tanker.
Farvel.
Tilgiv.
Vi...
...søgte i gaderne.
Vi ville komme her og vente.
Hvis der var nyt, ville det være kommet her.
Miss Summerson...
Miss Summerson, brevet?
Vi kan endnu finde hende.
Jeg lægger mig ned på et sted...
Vil De komme med mig?
Vi kan måske nå det.
Jeg har fundet hende.
Vent, inspektør.
Den...
...kære mand.
Den kære mand.
Sammen.
Din...
...far...
...er...
...begravet her.
Den...
...kære...
...mand.
Mor?
Mor!
Jenny Hallquist www.broadcasttext.com